УСМИРИТЕЛНАТА РИЗА
Ирак, 1991 г.
Долу!
Ръцете горе!
Това нещо ме убива...
Погрижи се, братле.
Ще видя какво ще направя.
Как е, малчуган?
Добре ли си?
Бях на 27, когато умрях за първи път.
Помня, че навсякъде беше бяло.
Беше война. Почувствах се жив, но всъщност бях мъртъв.
На колко е? - На 27.
Името му е Джак Старкс.
Роден във Вермонт. Семейството му е там.
Флотската болница ще се погрижи за него.
Господи. Войникът е жив.
Очите му сълзят. Този го записах вече, виж другите.
Не, виж това.
Мамка му! Обадете се на спешна помощ!
Сержант Старкс е голям късметлия.
Възможна е появата на амнезия и редица психически усложнения
Сигурен съм че имате, приятели, сержант...
Препоръчвам да се направи хирургическа операция.
Вермонт, 1 2 месеца по-късно
Сержант, за вас има помощ. - Разбира се, че има.
Разбира се.
Всичко наред ли е? - Колата не пали.
Това майка ти ли е? - Да.
Как се казва?
Джийн.
Хей, Джийн.
Чуваш ли ме?
Будна ли си?
Стой будна. - Господи.
Взимала ли е нещо?
Ти как се казваш? - Джаки.
Приятно ми е, Джаки.
Виж, вземи това.
Докато държиш майка ти будна,
аз ще поработя върху колата. - Добре.
Какво мислиш за всичко това?
Нищо. - Нищо?
Какво е това?
Етикет като на кучетата - с името ми и датата на раждане.
Защо? - В случай, че се загубя.
И не си спомням кой съм. - Може ли да ги взема?
Да. - Благодаря.
Можеш ли да запалиш колата?
Пробвай се.
Върти ключа.
Давай.
Запали!
Разкарай си ръцете
от дъщеря ми.
Мамо, той оправи колата.
Джаки, влизай вътре. Веднага!
Мамо, той оправи колата! - Влизай в проклетата кола!
Как е? - Чудесно.
Накъде си? - Мога да те закарам донякъде.
Идеално. - Влизай.
Здрасти. - Здравей.
Какво носиш вътре? - Малко багаж.
Май е студено, а? - Да.
По-натам има един наклонен участък,
може да се наложи да побутаме през снега.
Караш ли?
Може да се сменим по някое време.
Да не си избягал от затвора?
Не, никога не съм бил там.
Слушай, приятел, тия отзад искат нещо.
Дано да е рутинна проверка. - Не мога да повярвам.
За какво ли ни спират?
Да си почине.
Джаки и Джийн са единствените неща,
които си спомняте със сигурност за онзи ден?
Да.
Знаете ли, че не знаем фамилното име,
домашен адрес
и никаква информация за физическото съществуване
на тези ваши приятели?
Страхувам се, че трябва да ми отговорите, г-н Старкс.
Да.
Офицер Харисън е бил застрелян три пъти.
Отдавна беше мъртъв. - Психическото му състояние би
обяснило инцидента и присъствието на момиченцето и майка му.
Възразявам! - Чувал съм за такъв синдром...
След като такава операция се провали,
не може всичко след това да е както преди.
Някои неща не могат да се опишат.
Имаше и някой друг. - Било е ужасно.
Клиентът ми каза,
че вече е умирал веднъж. Не знае какво става.
Не помня всичко, но...
там имаше още някой.
Мисля, че беше така.
Ако Старкс е убил полицая, не можете
да искате отговорност от него, тъй като не е психически добре.
Журито определя обвиняемия за невинен,
поради лудост.
Джак Старкс, вие сте прехвърлен към
институция, грижеща се за психично болни престъпници.
Надявам се докторите и подходящото лечение да ви помогнат.
Давай, аз ще го държа.
Изправи го.
Моля ви, повярвайте ми.
Аз не съм за тук.
И аз мисля така.
Но никой от нас не може да направи нещо по въпроса сега.
Моля ви.
Измъкнете ме оттук.
Колко му дадохте? - 50мг.
И спи от три часа? - Да.
Джак, чуваш ли ме?
Джак, мигни, ако можеш.
Не е загубил съзнание. - Искаш ли да го върнем?
Не, напротив. Качете го горе и го
проверявайте на всеки час.
Ти си убиецът на ченгето, нали?
Очевидно е, а? - Телевизията...
Помага мозъкът да остава активен.
Аз съм Руди Макензи, добре дошъл.
Не знам, дали искам... - Жалко.
Не вярвам в еднократния разговор.
Нали знаеш, просто единичното заговаряне.
Играта е нещо съвсем различно.
Това тук е нашето игрище. Готов съм да хвърля топката.
Хайде.
Добре.
Защо си тук?
Опитах се да убия жена си.
Не се ли отива в затвора за това?
Да, но аз опитах около 30 пъти. Никога не съм го планирал.
Винаги в най-напечения момент
ме заплашваше, че ще ме напусне и накрая...
го направи. - Тия неща могат да те побъркат.
Да, но аз я изиграх тъпо.
Около 20-тия път можех да намеря
друг метод,
може би по-ефективен.
Добро утро, господа, как сте днес?
За мен това е доста труден въпрос,
д- р Лоринсън, защото светът около мен
е боязлив. Когато идват при мен на
посещение аз им давам цветя,
което ме затруднява с организацията.
А вие, г-н Старкс?
Добре съм. - Значи сте добре?
Ти ще кажеш...
Мислиш ли, че ми има нещо?
Малко си отслабнал.
Може би го отработвам в сънищата си.
Може и там.
Няма нищо.
Г- н Старкс, по-добре да съдействате този път.
За твое добро е, Джак. Правим най-доброто за теб.
Дръжте го, аз ще взема упойката.
Не.
Не е нужна упойка. Изправете го.
Да вземем ризата. Май наистина ти липсва
акъл.
Да го приспим ли?
Мамка му.
Пуснете ме!
Добре ли сте? - Да.
Вижте...
Какво ще правим със Старкс?
Ами какво ще правим?
Не трябва ли... - Не трябва ли да му
помагаме както можем?
Да.
Трябва ли да се държим така с него?
Лечението, което съм предвидил за него
трябва да намали, дори прекъсне насилствените му склонности.
Трябва да махне омразата у него.
Шкафът е безопасно място за това.
Помещенията и коридорите, в които мога да
следя страничните ефекти не са.
Но как можете да ги следите, когато той е в шкафа?
Мисля, че мястото прекарано там е част от лечението му.
Не може да счупи нещо, което вече е счупено.
Мястото ми не е тук.
Ако не знаеш, сега е Коледа
и оттук няма да мине такси.
Благодаря. - Да те закарам ли някъде?
Не съм сигурен. - Добре,
поогледай се и ми кажи отново.
Да те закарам ли някъде?
Да.
Чудесно, качвай се.
Е, накъде да те закарам?
Не знам. - Как така ""не знам""?
Не знам.
Добре.
Трябва да има свободен приют.
Благодаря, весела Коледа и на вас.
Чудесно. Това беше последната ни възможност.
Какво да те правя?
Нищо.
Благодаря, че ме докара... - Къде отиваш?
Ще замръзнеш навън, дори нямаш яке.
Ще се справя. - Напротив.
Ще умреш от студ и после ще се чувствам виновна...
и без това не ми е леко.
Искаш ли нещо за пиене? - Не, мерси.
Мамка му!
Добре ли си?
Да, добре съм.
Знаеш ли какво?
Коледа е...
имам канапе, така че
можеш да останеш, да се изкъпеш,
да хапнеш нещо.
Няма нищо за крадене, но не бъди глупак и не взимай нищо.
Няма.
Казвам се Джак.
Няма значение.
Помагам ти само за тази вечер,
но не искам да те познавам.
Какво е това?
Ами беше в хладилника.
Благодаря. - Няма за какво.
Искаш ли питие? - Да, разбира се.
Беше много хубаво.
В хладилника има доста неща.
Много храна,
но във фризера има един камък. - Какъв камък?
На него пише ""венчелистче"".
Много си вреш носа.
Това беше сухата идея на майка ми за прякор.
Значи си сервитьорка? Искам да кажа...
не знам и аз какво искам да кажа.
Мразя Коледа.
Събуди се, Джаки.
Кои са тези хора на снимката?
Аз и майка ми.
Как така майка ти?
Къде е майка ти сега? Мъртва е.
Как така е мъртва?
Мъртва е, почина, защото заспа с цигара и изгоря
преди много време.
Съжалявам.
Каква дата сме днес? - Какво?
Знам, че е налудничаво...
но коя година е?
2007-ма. - Какво?
Кой си ти, по дяволите?
Аз съм Джак Старкс. - Разкарай се от дома ми.
Всичко ли си преровил? - Не.
Нямаш никакво право!
Повярвай ми.
Знам, че не се връзва, защото и аз не мога да го проумея.
Ако не се разкараш веднага, ще викна полиция.
Няма да ти сторя нищо.
Майка ти беше закъсала на един път.
Беше се напила.
Казваше се Джийн. - Стига!
Аз му дадох етикетите.
Не, не си ти.
Беше Джак Старкс, но той е мъртъв.
Какво? Как така?
Мъртъв е. Тялото му бе намерено
в навечерието на 1 993-та година.
Мъртъв е.
Това е...
Не ме интересува кой или къде си мислиш,
че си, но не си Джак Старкс,
но който и да си, аз ти помогнах днес,
но ме накара да съжалявам.
Моля те, напусни.
Не ме ли помниш? Погледни ме!
Ще си тръгна, но ме погледни.
Не те лъжа.
Срещнах те с майка ти. На километри нямаше жива душа.
Не мога да знам това от тези кучешки етикети.
Остави ги и напусни.
Не ме ли помниш?
Не знаеш ли, че аз... - Тръгвай си!
Моля те.
Моля те, излез.
Джаки.
О, Господи.
Не трябва да го изваждаме.
Когато ви попитах... - Сега е с пълен разум,
отворете вратата.
Мъртъв ли е?
Не. Качете го горе незабавно.
Сложете го на системи по-бързо.
Д- р Бекер, когато дойдох до офиса ви...
Очаквам да си затвориш устата.
Не трябваше да ти обяснявам нищо.
Джак?
Том?
Може ли да говоря с теб?
Какво си направил с Джак Старкс?
Какво искаш да кажеш? - Не е в съзнание.
Възстановява се от успокоителните.
Той не се нуждаеше от успокоителни. - Откъде знаеш?
Преди малко го видя. Наистина не се нуждае от
толкова силни лекарства. След като ме атакува,
реших, че не е така.
Сигурен ли си, че не е провокиран?
Сигурна ли си, че искаш да отправиш
такова обвинение?
Не обвинявам никого.
Целия е в синини.
Понякога става, като те обуздават.
Слушай, той няма да свърши като Тед Кейси.
Знам какво се опитваш да правиш тук. Не е позволено.
Не можете да препрограмирате хората, с каквито и лекарства
да ги тъпчете. - Чувстваш се виновна, нали?
Това, че ти провали Тед Кейси, не значи, че и останалите сме виновни.
Сега ме извини. Коледа е.
Здравейте, малко закъснях.
Здрасти, Бебек.
Здрасти и на теб.
Чудесно. Това е камион.
Посочи ми топката.
Много добре. Подръж я за малко.
Искам да останеш с мен още малко, става ли?
Ще се справим.
Стига толкова.
Прекалено е.
Ето.
Какви лекарства ми давате?
У спокояващи.
Каза ли нещо? - Не.
Казах, че лекарствата ти действат успокоително.
Добре ли спа?
Заспал ли бях? - Спа почти цял ден.
26-ти Декември е, Джак. Как се чувстваш?
26ти Декември?
Точно така. - 1 992-ра?
Да, и Слънцето си е горе, а ти си на Земята.
И го знаеш по-добре от мен, Джак.
Кой си ти, по дяволите, и какво е това?
Джак Старкс е мъртъв.
Вие ме оставихте там. - Къде?
В онова нещо... в шкафа.
Сложихте ми усмирителна риза.
Бяхме принудени да използваме укротяващи мерки.
Това не са никакви укротяващи мерки.
Напротив, точно такива са.
У спокой се.
Не си мислете, че не знам какво е истинско.
Страдаш от самозаблуда.
Знам кое е истинско.
Натъпкахте ме в нещо и ме завряхте в някакъв шкаф.
Не беше сън.
Не знам, но...
Да ти кажа...
Все още не сме предприемали никога тези мерки.
Преди години имах един пациент.
Казваше се Тед Кейси.
Той изнасили 7-годишно момиченце.
Адвокатите му ме помолиха да го прегледам,
защото след като си свършил работата, той се покачил на едно
дърво и там я убил, после лаел като куче.
Тед никога не отиде в затвора, защото
всички, включително аз, вярвахме, че е болен.
Така че дойде тук. Тогава един ден малко момиченце дойде с
майка си да посети пациент и видях как Тед гледаше момиченцето.
Изпиваше я с поглед.
После го попитах
дали помни какви дрехи
е носело малкото момиченце.
О, да, каза той, спомням си.
Добре си спомням.
Ти си по-добре от него.
Какво се е случило с лицето ти?
Бях невнимателен.
Няма да се повтори.
Ще се помоля за теб, Джак.
Може би Господ ще ти помогне.
Със сигурност знаеш къде да го намериш.
Джак? Какво правиш, Джак?
Какво ще ми направиш? - Искам да се върнеш обратно.
Не искам да идвам.
Мога ли да те попитам защо? - Защото не съм луд.
Това, че страдаш от самозаблуда, не значи, че си луд.
Означава, че си объркан.
Тук си вместо в затвора, защото
мозъкът ти е изиграл номер. - Не съм убил ченгето.
Разумът ти не различава фантазиите ти от
истинските неща, които са ти се случили.
Истинските събития, които ми
се случиха се прецакаха. Не и в ума ми.
Джак,
може ли да ти задам един въпрос?
Откога хората тук започнаха да разпитват за разни неща?
Пушиш ли? - Това ли щеше да питаш?
Не.
Исках да те попитам как върви лечението
ти с д-р Бекер.
Чудесно.
Предполагам ще ми кажеш, ако са те слагали в шкафа?
Защо? Какво ще направиш?
Ще го накарам да спре.
Не съм сигурен дали искам.
Значи помага?
Кара ме да се чувствам като различен човек.
Идваш ли? Ще замръзнем тук.
Може да пострадаш, ако те хванат да бягаш отново.
Какво знаеш за нещата, които правят в мазето?
Какви неща? - Знаеш за какво говоря.
Не знам. - Напротив.
У смирителната риза.
Каква риза? - Стига, знаеш за какво ти говоря.
Знам, че те водят долу,
знам, че те слагат вътре.
Останалото е...
приключение. Като голяма почивка.
Скоро ще умра. - Смъртта е особено нещо...
Ще умра след 4 дни.
Това установих. Ще намерят тялото ми след 4 дни.
За какво си говорите, вие двамата?
Говорим си...
за способността ни да отиваме напред във времето.
Да бъдем в бъдещето.
За това си говорим, нали?
Точно така.
Ако искаш да разбереш нещо, докато си вътре,
трябва да се успокоиш.
Колкото по-малко се паникьосваш,
толкова по-малко ще халюцинираш.
Да, но това не престава. - Точно така, но то е от миналото.
Концентрирай се над това, от което имаш нужда сега.
Трябва да се върна там. - Може да има проблем.
Защо? - Д-р Лоринсън е тук сега.
Тя започна да се съмнява в мен, когато
престанаха да ме вкарват там.
Жена.
Какво мислиш, че трябва да направя?
Можеш да подразниш Бекер.
Ако успееш да го подразниш достатъчно,
със сигурност ще те заведат долу.
Моля продължете, г-н Макензи.
Добре.
Пресрещнаха ме членове на
Федералната Контрабандна Организация.
И какво ви казаха, г-н Макензи?
Знам, че звучи налудничаво, но
ме помолиха...
да поема управлението на организацията на организираните.
Организацията на организацията?
Чували ли сте за тях? - Не, никога.
Това е защото няма такава организация,
идиот такъв. - Това не е вярно.
Това е абсолютно невярно. Те ме помолиха да ги ръководя
и ако бяхте чували за тях нямаше да говорите така.
Какво мислят останалите за това?
Знам, че те съществуват.
И как така? - Когато бях в Залива,
Организацията...
набираше организирани.
Това истина ли е, г-н Старкс? - Истина е.
Защото ако не е, не помага на г-н Макензи.
Факт е, но е засекретен.
Знаех си.
Тия малки шибаняци са навсякъде.
Те набират най-добрите, Макензи.
У спокойте се, г-н Старкс. - У спокойте се.
Винаги ни нареждате. Стойте спокойни.
Бъдете спокойни! Само ми казвате да съм спокоен.
Я погледнете това място!
Хора, събудете се! Идват заповеди отгоре.
Не се размотавай наоколо, Макензи!
Да живее Организацията!
Седнете, г-н Старкс. - Не, не, трябва да ме послушате.
Организацията има нужда от теб.
Не ме слушате, нали?
Макензи, седни. - Не слушате за какво говори...
Присъединете се към организацията.
Старкс, ти си крайно упорит.
Но има начини това да се поправи.
""Колкото по-малко се плашиш, толкова по-малко
халюцинации ще имаш""
Бихте ли излезли от колата с ръцете във въздуха, моля?
Какъв е проблемът, полицай? - Не спряхте на стоп.
Излезте навън с ръцете във въздуха.
Какъв е проблемът?
Ей, войниче? Буден ли си?
Не мисля.
Затвори си очите.
Затвори си очите...
Дай ми една секунда.
Как можеш да идваш така?
Джак Старкс умира на 1 ви Януари, 1 993-та година от рана на главата.
Как умирам?
Не пише.
Значи ли това, че ми вярваш?
Не знам на какво вярвам.
Какво друго откри?
Някои неща. Имало някакъв д-р Бекер.
Използвал някакъв метод за промяна
на поведението върху пациентите си.
Имало и една докторка - Лоринсън.
Лекувала някакво дете на име Бебек
Не знам.
Цялото нещо беше доста скандално.
Бекер твърдял, че си се опитвал да
създадеш среда, подобна на матка за пациентите му.
Матка?
Трябва да разбера как съм умрял.
Психиатрията още съществува.
Можем да отидем да проверим дали някой знае какво се е случило.
Добре.
Благодаря, че ме караш.
Трябва да съм луда, нали?
Съжалявам, не мога да ви кажа повече за смъртта
на чичо ви, г-н Старкс.
Използвали са мединския метод... - Тежка травма на главата
не ми говори нищо. - Съжалявам, само това пише.
Ами докторите? Д- р Бекер? Д-р Лоринсън и...
Д- р Лоринсън е все още тук в болницата.
Тя е работила по времето на чичо ви,
сигурен съм, че може да ви помогне повече от мен.
Ами Бекер и Хопкинс?
Д- р Хопкинс почина.
И не съм запознат с д-р Бекер.
Дали можете да проверите за някаква информация за д-р Бекер?
Има ли някаква конкретна причина за тези въпроси?
Това е единственото семейство, което помня.
Тоя продължава да се усмихва.
Здравейте, Бет Лоринсън. - Как сте?
Радвам се да се запознаем.
Бет Лоринсън. - Джаки Прайс.
Извинете, изглеждате точно като него.
Добре ли го познавахте? - Той се открояваше най-много.
Защо? - От него научих много неща.
Помогна ми да се справя с моя случай.
Наистина?
Какъв случай?
Работих с едно малко момче... - Бебек?
Да. Той беше син на приятели.
Видяхме за него, когато търсихме информация
за чичо му. Той как помогна?
Сложно е, но накрая ми показа
как мога да му бъда полезна.
Как?
Сложно е.
Това беше преди много време.
Нека ви попитам нещо. Знаете ли как
почина чичо ми?
Да, мисля, че беше
от травма на главата.
Да, но откъде я е получил?
Не знам.
Така ли?
Мислите ли, че д-р Бекер би имал по-ясна представа?
Да, д-р Бекер ще знае повече.
Не можах да повярвам какво каза. - Аз също.
Ела с мен. Има още нещо.
Какво е това място?
Това е стаята.
Те...
и после ме вкарваха тук.
Всъщност сега съм ето тук.
Може би това не беше много добра идея.
Вие не трябва да сте тук.
Тъкмо си тръгвахме.
Познавам ли те отнякъде?
Не знам, ти ще кажеш.
Най-вероятно си познавал чичо ми.
Джак Старкс?
Да, вярно.
Като него си. Можеш да му бъдеш призрака.
Мога, да. Помниш го, а?
Разбира се.
Беше страхотен мъж.
Дали знаеш как почина? - Не,
помня само как му намериха тялото.
Само това ли помниш, Деймън?
Откъде знаеш името ми?
Знам всичко за теб, Деймън. - Така ли?
Знам, че си голямо лайно! - Не говори така.
Ти ли беше? - За какво говориш?
Бил е ударен в главата. В твой стил е.
Не съм го докосвал, заклевам се.
Какво става тук?
Ще се видим, приятел. - Това е забранена зона.
Деймън... спокойно.
Да се връщаме.
Ще се опитам да я намеря.
Колко време имаме?
Не знам.
Не мисля, че е много, хайде.
Тогава се свържи с мен утре.
Не го приемай лично.
Така ли?
Руди Макензи.
Джак Старкс.
Искаш ли нещо за пиене?
Нямам много време.
Не ме интересува.
Не съм те искала, но сега...
Трябва да се върнеш.
Нямам контрол над това.
Е, намери как да го контролираш.
Върни се при мен, Джак.
Не мога да ти помогна, ако ти не ми помагаш.
Това нещо е единственият ми шанс тук.
Кое нещо? - Няма да го разбереш.
Опитай се да ми помогнеш, за да го разбера.
Видях време, което не е сегашното.
И мога да го виждам, само когато съм вътре.
Кое време видя?
2007-ма.
Коя година мислиш, че сме сега? - Знам, че сме 1 992-ра.
Добре. И как изглежда 2007-ма?
Не много различно. - Бъдещето не изглежда различно?
Не и за хората като мен.
Мислиш, че пътуваш във времето ли?
Слушай! Не всеки тук е луд.
Като Макензи ли?
Каза ли ти, че опитал да убие жена си?
Макензи се заключил вкъщи...
за 2 месеца и почти не умрял от глад преди да
го доведат тук. И това защото жена му го напуснала.
Нямам време за това. Трябва да се измъкна оттук.
Това са следствия от заблудите ти.
Така ли?
Какво ще кажеш за Бебек?
И това ли е следствие?
Откъде знаеш за него? - Ти ми каза.
Видях те. Ти сама ми каза.
Откъде знаеш за него, Джак? - Ти ми каза.
Каза ми...
Знам, че е някъде в теб.
Трябва да ми повярваш.
Трябва.
Не знам откъде си разбрал за Бебек.
Но тези идеи са абсолютни заблуди.
Не.
Нося ти цигари.
Лоринсън каза,
че жена ти те е напуснала и затова си се побъркал.
Да ми беше благодарил.
Трябва ми малко време.
Тук съм, защото
докторите казват, че съм бил нервен.
Ето го и моят въпрос.
Кой няма да е нервен, ако погледне реално на живота си.
Чий живот е толкова добър?
Джемел, казвала ли си на някого за Бебек?
Разбира се, че не. - Някой питал ли е за него?
Не, щях да ти кажа.
Е, как си?
Готов ли си за работа?
Добре.
Джаки.
Здрасти. - Това наистина ме побърква.
А, стига, бе.
Искаш ли това? - Искам това.
Добре.
По-добре да вървим.
Добре, разбрах някои неща за Бебек.
Лоринсън е използвала лека с която той се оправил.
Тя дори не е знаела още за този метод.
Това е трябвало да й кажеш.
Къщата на Бекер е някъде тук.
Потърсих я на картата. Мисля, че е тази.
Сигурна ли си? - Да.
Вчера се обадих, за да се уверя.
Да отиваме.
Здравейте. Д- р Бекер ли търсите?
Ето го.
Как ти се струва това? Мислиш, че Господ ще забрави?
Така ли?
Мога ли да ви помогна? - Не знам, можеш ли?
Познавам ли ви? - Мисля, че да.
Син ли сте му?
Не, не съм.
Какво ти е, док?
Сякаш си видял призрак.
Как е възможно?
Той умря преди години в болницата.
Ти го уби, нали?
Не.
Лечението може да го е принудило да се самоубие.
Не съм се самоубил. У мрял съм от удар в главата.
Как се е случило?
Мога да си спомня само последния път, когато го сложихме вътре.
Той... ти излезе и ми каза имената.
Какви имена? - Хора, на които опитах да помогна.
Кои са те?
Нейкъб Бачовски,
Джаксън Макгрегър,
Тед Кейси.
Не съм искал нито един от вас.
Вие бяхте престъпници. - Пациенти!
Бяхме пациенти.
Да, но бяхте и престъпници.
Чакай малко, значи съм излязъл оттам и съм ти казал имената?
Кой мислиш, че ми разказа за тях?
Ти.
Сега съм в този шкаф.
Нищо не разбирам.
Преследваш себе си, старецо.
Не съм те слагал там насила. - Напомпа ме с лекарства и ме
натъпка в шкаф за мъртъвци.
С цел да ти помогна.
Мислиш, че това те оправдава?
Всички сме мъртъвци, Джак.
Какво ти е? - Не знам.
Трябва да седна.
Джак, какво има?
Последния път... - Какво?
Какъв ти беше адреса като дете? - Какво?
Какъв ти беше адреса?
Миръруей 21 -41 .
Дръж се, Джак.
Джак?
Видях те.
Знам какво си правил с пациентите си.
Видях те напред в бъдещето и ми каза
за Бачовски,
Джаксън Макгрегър и Тед Кейси.
Каза ми за тях.
Всички те стоят с теб. Всички ние.
Ние те преследваме.
Всичките.
Преследваме те.
Може ли няколко листа?
И химикалка. Искам да напиша нещо.
Слушай, пациентът ти, Бебек.
Има нарушена координация.
Затова не се е научил да говори.
Кой ти каза? Казвам ти нещо, което още не знаеш.
Просто още не си го открила.
Той не е бавноразвиващ се, нарушена му е координацията.
Електро...
Електрошокова терапия.
Използвала си го върху него,
така си го излекувала. - Тя не се прилага на деца.
Ако има нарушение на координацията трябва да се провери фазата.
А развитието е в напреднала фаза.
Не, Бебек е син на приятели,
никога няма да рискувам.
Напротив.
Би ли хванала това за малко.
Направих му масажите.
Добре.
Ще опитам само веднъж.
Настроено е на много нисък волтаж.
В стаята ли ще останеш? - Да.
Добре. Можеш ли само да го държиш?
Добре.
Трябва да натисна това копче. Ще го сложа малко на по-ниско.
Така...
На възможно най-ниско напрежение е.
Добре.
Започваме.
Добре. Приключихме.
Това е, свърши всичко. Всичко е наред.
Бебек? Бебек, как си?
Можеш ли да кажеш ""здрасти""?
Здрасти.
Ти си добре.
Какво искаш да направя?
Трябва да го дам на един човек.
Няма начин, забранено е.
Трябва, моля те.
Колко време ти трябва? - Само няколко часа.
Довечера ще умра. Писано е.
Искаш ли да влезна с теб?
Ще се оправя.
Здрасти.
- Помня те.
И аз те помня.
Влез.
Как я караш, Джаки?
Добре.
Къде е майка ти?
Тук е.
Мога ли да говоря с нея?
Мамо!
Здрасти, Джейн. - Здрасти.
Познавам ли те? - Мамо,
това е мъжът, който поправи колата. На когото му се развика.
Добре.
Трябва ли ти нещо?
А на теб?
Джаки, отиди да си играеш.
Защо? - Просто отиди.
Не знам как да го обясня, че да не звучи налудничаво.
Няма да изглежда никак логично.
Всичко, което искам да ви кажа е в това писмо.
Много е важно да повярвате в него,
защото ще е жалко, ако не повярвате.
Добре, ще го прочета.
Това ли е?
Да, това е.
Венчелистче е хубав прякор.
Не преставайте да я наричате така.
Мисля, че й харесва.
Почакай!
Бъди послушна, Джаки.
Добре.
Джак!
Добре ли си?
Стой буден.
Сложете ми усмирителната риза. - Как така?
Трябва да ми я сложите. Трябва да влезна вътре.
Хайде, Джак. Трябва да ми помогнеш.
Добре ли си?
Хвана ли се? - Да.
Джъстин!
Подхлъзна се на леда. - Да го вдигнем.
Внимавай с главата.
Иска да му сложим усмирителната риза.
Не можем да го направим. - Трябва, няма значение.
Бях на 27, когато умрях за първи път.
Помня, че навсякъде беше бяло.
Беше война и се почувствах жив, но всъщност бях мъртъв.
Понякога си мисля, че преживяваме разни неща, за да можем да кажем,
са се случили. Не на някой друг, случиха се на мен.
Понякога живеем, за да изравним разликата.
Аз не съм луд, въпреки, че си мислиха, че съм.
Живея в същия свят, в който всеки друг,
но просто видях повече от него.
Сигурен съм, че и ти си го видяла.
Утре ще намерят тялото ми.
Можеш да провериш, ако не ми вярваш.
Видях живота след смъртта си.
И ти казвам това, за да помогна на
теб и дъщеря ти да имате по-добър живот.
Джийн,
можеш да заспиш някой ден с цигара в ръката
и да изгориш.
Дъщеря израства със същия тъжен живот, който ти живееш в момента.
Липсваш й толкова много.
Понякога животът може да започне наистина с осъзнаването на смъртта.
Всичко може да свърши в момента, когато най-малко искаме.
Най-важното в живота е да повярваш,
че никога не е късно.
Нещата винаги изглеждат по-добре когато си будна.
Когато умреш има само едно нещо, което искаш да се случи.
Искаш да се върнеш.
Добре ли си? - Да, нищо ми няма.
Имаш кръв по врата.
Да, подхлъзнах се.
На път съм за една болница, искаш ли да те закарам?
Разбира се.
Влизай.
Добре, благодаря.
Съжалявам.
Ало.
Прекарвай си добре.
Мамо, не е много подходящ момент, пътувам за работа.
Ще ти се обадя по-късно.
Честита нова година.
Съжалявам за това. - Няма нищо.
Няма никакъв проблем.
Как си?
Вече по-добре.
Колко време имаме?